Tokuma Shoten, Nippon Television og Hakuhodo præsenterer
Kun i går
Executiv Producers Yasuyoshi Tokuma
Yoshio Sasaki og Ritsuo Isobe
Baseret på "Omoide Poroporo" af Hotaru Okamoto og Yuko Tone
Stemmer Miki Imai
Toshiro Yanagiba
Yoko Honna
Musik af Masaru Hoshi
Tema sang Harumi Miyako
Producent Toshio Suzuki
Producer Hayao Miyazaki
Manuskript skrevet & instrueret af Isao Takahata
Med ti fridage, troede jeg du ville tage til udlandet.
Men du tager til Yamagata, ikke?
Jo.
Har du slået op med din kæreste?
Jeg foretrækker bare landet.
- Vi ses! - Farvel!
Lad os lege!
Farvel!
Vi ses!
Fik du gode karakterer?
Nej, men jeg er ligeglad.
Hvorfor?
Når jeg kommer hjem, rejser vi ud til bedstemor.
Så jeg bliver ikke råbt af i lang tid.
Heldige dig! Tager du også væk?
Ja, til Nagano. Hvad med dig, Taeko?
Jeg er ikke sikker.
Min far har købte et sommerhus.
Wow... det er fantastisk!
Igen en dårlig karakter i matematik.
Men jeg fik et B i naturvidenskab.
Skal vi væk i ferien?
Ikke rigtig.
Tag mig med til et andet sted.
Jeg tager dig med i biografen. Hvad med "The Crane Lady"?
Ikke det. Jeg mener ud på landet...
Landet?
Ligesom bedstemors hus på landet.
Bedstemor bor hos os.
- Bedstefar så... - Han er død.
Vi har ingen familie på landet, så lad være med at plage.
Min familie havde boet i Tokyo i generationer.
Jeg misundte mine venner, der havde familie på landet.
Det er for sent at bestille værelser. Alle hoteller er fulde.
Men jeg vil virkelig gerne...
Hvad med "Onoya"?
Vi er stamgæster. De ville have plads til os.
Hvor er det?
God ide. Taeko har aldrig været der.
Det er rigtigt.
Er det i bjergene... ved havet?
Det er i Atami.
Atami?
Du kommer til at køre i bumletog.
Du vil helt sikkert elske det.
Atami...
Det lyder godt! Der er masser af forskellige varme kilder...
Der er et enormt romersk bad.
Og nogle andre små nogen, som Svanen Badet og Det Violette Bad.
Det smukke Violette Bad!
Det Violette Bad...
Åh ja. Det er fantastisk.
Du elsker da varme kilder, ikke?
Da far skal arbejde, så tager i fire af sted
Hvad?!
Os?
Skal vi med?!
Jeg er forbløffet over, at du dukker op hver morgen.
Alle andre har forladt byen.
Skal du ikke nogen steder?
- Jo, jeg skal. - Hvor?
Atami.
Atami? Hvad er der i Atami?
Varme kilder.
Det er god timing.
Vi rejser i næste uge for at besøge noget familie.
Her vil ikke være nogen i en evighed.
Hallo. Hos Okajima.
Nanako? Det er Taeko.
Jeg tager af sted i dag. Er der en besked til din mands familie?
Ikke rigtig. Bare tag noget med. Måske småkager.
Sig det er fra os, jeg betaler dig når du er tilbage.
Det skal du ikke tænke på. Hvordan har mor det?
Hun er ude i dag.
Hun var gal over, at du afslog den fyrs frieri.
"Som 27 er det, det bedste tilbud hun nogensinde vil få!" sagde hun.
Hun taler ikke om andet.
Hun har fat i noget. Du er ikke helt ung længere...
Så det mener du?
Bestemt.
Du bliver nødt til at slå dig ned en gang.
Arbejdede du forresten i marken sidste år?
Ja, jeg høstede ris. I år skal jeg plukke saflor.
Saflor?
Takket være dig, har jeg endelig en familie på landet.
Der ser du, Jeg får det mest mulige ud af det!
Stop nu lidt!
I stedet for at bo i det gamle hus,
hvorfor så ikke forkæle dig selv og bo på hotel for én gangs skyld?
Måske møder du en sød dreng.
Aldrig. Du mener et hotel som "Onoya"?
"Onoya"?
Ikke det igen!
Du må se at komme over det.
Slip al bagagen fra fortiden!
Mine søstre, ville selvfølgelig aldrig tage til et sted som Atami.
Bedstemor...
Jeg er næsten færdig?
Lad os gå til et andet bad.
Gå du bare.
Bare til Svanen Badet.
Med tåre i øjnene af kedsomhed, gik jeg alene til Brødrene Grimms Bad,...
...Havfruens Bad, Citron Badet,...
...og Det Violette Bad, det ene efter det andet.
Det er enormt!
Da jeg kom til det Romerske bad, snurrede mit hoved.
Det er fantastisk...
Og jeg besvimede.
Og med dette, var min tur forbi.
Efterfulgt af endeløse ugers ferie.
Den anden dag, mindedes mine søstre og jeg.
Vi kunne ikke holde op med at griner...
...som minderne kom strømmende.
Har du fået en før?
Nej, det er første gang.
Jeg bad om den.
Ja, det ved vi.
Hvor har du købe den?
Senbikiya i Ginza.
Den må have været dyr.
Hvordan spise man den?
Skær den i ringe.
Men hvordan?
Jeg ved det ikke.
Spurgt du ikke i butikken?
Vi spiser den næste søndag.
Hvorfor ikke nu?!
Vi ved ikke hvordan.
Jeg tager en banan.
Også mig.
Mærkelige frugter de har i de varme lande.
Jeg er hjemme!
Jeg ved, hvordan man spiser ananas!
Virkelig?
Jeg tager den.
Pas på dine fingre.
Ville en skrælle kniv ikke være bedre?
Sikke en dejlig duft.
Det lugter så godt.
Nå sådan.
Tallerknerne. Hurtig.
Okay.
Lad os spise.
Den er hård.
Den er ikke særlig god.
Ikke ret sød.
Ikke som dem på dåse.
Hvis man lever længe nok, ser man mange mærkelige ting.
- Du må få min. - Også min.
Den er lækker...
Tving nu ikke dig selv.
Du får ondt i maven.
Sikken skuffelse.
Bananer smager meget bedre.
Du har ret.
Bananer er stadig kongen over alle frugter.
Jeg vil have en nu.
Kongen over al frugt er...
...trods alt bananen.
Det år jeg besvimede i bade og fik min første ananas...
...og The Beatles kom til Japan, startede rock'n'roll bands...
...og dillen med elektriske guitarer.
Min søster Nanako, begyndte på kunstskole, og var inde i alt det.
Ja, The Beatles tekster er alle tiders.
Når hun havde et mini-skørt på, dække hun sin ende når hun gik op ad trapper.
Min kloge søster, Yaeko, var skør med en Takarazuka skuespiller.
Yaeko...
Jeg sagde du skulle banke!
Mine søstre husker kun mode og pop musik.
For dem var 1966 højden af nostalgi.
Og jeg var kun ti år.
Mit favorit band havde endnu ikke haft sin debut...
Mine eneste minder er turen frem og tilbage mellem skole og hjem.
...og så hang den på væggen!
Det er vel nok fint.
Og den kommer måske med i en stile konkurrencen.
Lærer sagde jeg skulle passe godt på den.
- Åh hvor ville jeg blive glad... - Du er ikke færdig med din frokost.
Hvorfor gemmer du pickles inde i brødet?
Fordi jeg hader det.
Så smide jeg det ud, men sikken et spild.
Hvor er du kræsen!
Jeg ville hellere du ikke var kræsen end god til at skrive stile.
Hvordan kan du drikke det forfærdelige stads?
Mælk er okay. Det er løg, jeg hader.
Jeg levner gulerødderne så jeg har ikke noget valg.
Hvem har bestemt at vi kun må levne en ting?
Skal jeg drikke det?
Vil du?
Så spise du mine løg næste gang?
- Gulerødder? - Vi har lov til at levne én ting!
To skåle er lige groft nok.
Folk, der løber på gangene...
...når gang vagten siger stop, bør straffes.
Hvordan vil du gøre det?
De bør ikke gøre det.
Det er rigtigt.
De kunne støde ind i nogen.
Hvis jeg stødte ind i dig ville jeg hoppe tilbage som en badebold!
Skrub af!
Al løbe er da ikke noget.
Jeg er enig!
- Lad os lave reglen om. - Men vi allerede besluttet os?
Løft hånden, hvis I ønsker ordet.
- Her! - Miss Tani.
Gang vagterne skal løbe efter dem...
...og fange dem og straffe dem.
Mr. Suzuki.
Så skal gang vagten også straffes for at løbe.
Han har ret! Han har ret!
Bare sådan!
Han har ret.
Miss Tani.
Gang vagterne bør ikke straffes, fordi...
...de er ligesom en politimand, der jagter en hurtig bil.
Nogle indvendinger?
En politimand?
Ikke mere løben.
Så gang vagterne kan jage lovovertrædere.
Er der andre sager?
Miss Tani.
- Hende igen. - Den plageånd.
Ti stille.
Der er nogen der levner til frokost.
Jeg har lige læst en artikel om Vietnam-krigen.
Der er mange stakkels mennesker i udlandet.
Vi er meget heldige.
Heldig ved at have dig i nærheden!
Vi skulle være taknemmelige for vores mad.
Vi får lov til at levne én ting på vores tallerkener,
men jeg synes det er forkert!
Lille frøken Selvtilfreds.
- Det kan ikke skade at udelade én ting. - Lad os alle udelade mælk.
- Giv den til nogle andre. - Selvfølgelig.
- Folk skjule madrester i brødet. - Det er snyd!
Jeg hader skolemad.
Hvis I ønsker ordet, så ræk hånden op!
Sikken en modbydelig situation.
Den aften i sengen, efter at have snakket med mine søstre...
...kom flere minder fra femte klasse...
...farende tilbage.
Vores hund... skolesport dag...
...blive bange for horror tegneserier...
...længsel efter en elektrisk blyantspidser...
Så mange små detaljer, den ene efter den anden...
...kørte i mit hoved som en film,...
...så de næsten overvældende mig.
Er der en Miss Okajima her?
Det er hende.
Hirota i vores klasse siger han kan lide dig.
Lad os gå.
Vi sagde det jo nok.
Vi sagde det.
Hvor er det?
Der ovre.
Shuji Hirota og Taeko Okajima
Det er sandt!
Hvordan er han?
- Ingen anelse. - Heller ikke mig.
Taeko er du sikker på, at du ikke kender ham?
Nej... selvfølgelig ikke... slet ikke.
Hvem er Hirota?
Det er pigerne fra 5.
Hirota, de leder efter dig.
Ja, jeg er her!
Lad være med, at skrive dumme ting på væggene.
Taeko sagde vi skulle sige det til dig.
Jeg har ikke skrevet noget.
Du skrev du kunne lide Okajima fra 5.
Det kunne du
Så vi skrev det for dig.
Jeg elsker dig så meget...
Men du er så langt væk...
ligesom at stirrede op på...
Farvel.
en fjern stjerne.
Taeko!
Vi snakkede med Hirota.
Vi sagde til ham, at han ikke skulle skrive ting på væggene.
Tsuneko!
Åh, ingen løben.
Er du ikke glad?
5. klasse, værelse 4
Her ovre.
Se. Det er ham.
Hvad? Hirota kan lide Taeko?
Han er forbløffende. En rigtig stjerne.
Du mener baseball?
Kun Tono kan ramme hans kast.
Er det rigtig?
Vores hold spiller mod hans i næste spil.
Kom så, Hirota!
Gå efter den, Tono!
Ram den, Tono!
Dræb den!
Gå efter den, Hirota!
Taeko ser på dig!
Ram den, Tono!
Sådan, Hirota!
Slå ham ud!
Du vover at heppe på deres hold!
Selvfølgelig ikke!
Kom så, Tono!
Hiro, Hiro, Hirota!
Slå den!
På et ben!
Wow!
Sådan skal det gøres, Hirota!
Jeg vidste intet om baseball.
Men selv jeg kunne se, at han var fremragende.
Kom så, Hirota!
Hvad er der Taeko?
På grund af kulden og spændingen, løb jeg på toilettet fem gange.
Herovre, herover!
Pigernes toilet
Spil forbi!
5 til 3. Værelse 4 vinder.
Tak for spillet.
Du var storartet Hirota!
Godt klaret.
Du var fantastisk!
Det var alt sammen din skyld.
Hvorfor?
Du ved ikke noget.
Hvis Tono ikke kunne ramme ham, hvordan kunne vi så?
Det er rigtigt.
Du gik glip af kastet og de tre runs.
Det er ikke sandt.
Træneren sagde han ville købe is.
- Virkelig? - Alle tiders!
Hirota, du skulle snakke med hende.
Ja, du skulle.
Jeg tager hjem.
Hvad er der i vejen, Taeko?
Se, hun gik.
Um...
...Det der...
...på væggen...
Regnvejrsdag eller...
overskyet eller solskinsdag...
hvilke kan du bedst lide?
Overskyet.
Også mig!
Regnvejrsdag eller overskyet eller solskinsdag.
Hvilke kan du lide?
Også mig.
Jeg ville ikke havde den ti-årige mig med på denne rejse.
Men da hun alligevel dukkede op...
...ville hun ikke lade mig være alene.
Men hvorfor mig i 5. klasse?
I anden time spiller drengene baseball, og piger går til gymnastik.
Hvorfor?
I dag har jeg tænkt mig at tale om noget meget vigtigt.
I vil forlade skolen og derefter High Shool.
Og så bliver I voksne og få børn.
En kvindes krop forbereder sig på at få børn ved kvindens periode.
Vidste du det?
Virkelig?
Mor fortalte mig det, da jeg gik i fjerde klasse,...
...fordi jeg er tidligt udviklet.
Tidligt udviklet?
Det er rigtigt.
Hun sagde at høje piger eller store piger får deres periode tidligt.
Jeg vil vædde på at de andre piger...
...allerede har deres.
- Vil du købe dem? - Ja måske.
Jeg vidste det.
Du vil også købe dem, ikke?
Tja... jo.
Jeg synes du skal.
Sygeplejerske sagde vi alle får brug for dem til sidst.
Det er rigtig.
Pigerne køber underbukser hos skolesygeplejersken
Vidste du det?
Nej.
Men hvorfor?
Hvordan køber I underbukser?
Det er fordi...
Umm...
Hvorfor sælger skolen underbukser?
Er de til svømning?
Pigernes toilet
Du sagde det til Nakayama?
Hvorfor gjorde du det!?
Du skulle ikke fortælle drengene det.
Det skulle være vores hemmelighed.
Det er fordi hun kan lide ham.
Spurgte han dig?
Hvad foregår der?
Hun fortalte Nakayama om vores periode.
Nej!
Han fortæller det til alle.
Jeg sagde det var hemmeligt.
Stoler du på ham?
- Åh nej... - Drenge er modbydeligt.
Nu vil de kikke op under vores skørter.
Sygt!
At kikke op under skørterne blev en plage, og menstruation en besættelse.
Du har din periode!
Stop det!
Anden periode, pause.
Idiot.
Av.
Kom her!
Du har en periode.
Nej jeg har ikke!
Det er alt sammen Rie's skyld.
Undskyld.
Hvorfor?
For jeg fortalte Nakayama det.
Det betyder ikke noget.
Sygeplejersken sagde, at det er meget vigtigt.
Jeg ved det.
Jeg begyndte, da jeg gik i fjerde klasse.
Virkelig?
Det er derfor, jeg nogen gange ikke har gymnastik
Du har ikke gymnastik, fordi du har din periode?
Mor siger jeg ikke må.
Han synes det er synd for os.
Du fortalte ham om at springe gymnastik over?
Han lovede ikke at sige det til de andre.
Så vil de bare tænke,
at alle piger, der springer gymnastik, over har deres periode!
Tror du det?
Selvfølgelig!
Fritag Taeko fra gymnastik fordi hun er forkølet.
Jeg savner ikke gymnastik.
Din forkølelse blive bare værre.
Så blive jeg hjemme.
Nej, du har ikke feber.
Så vil jeg have gymnastik.
Fint.
Bebrejde ikke mig det, hvis du får det værre.
Vi ses senere.
Siden hvornår er hun blevet så glad for gymnastik?
Du er helt rød...
Hun har ret.
Er du okay?
Jeg er forkølet.
Du har feber.
Du skulle springe gymnastik over.
Ja, det skulle du.
Jeg fortæller læreren det.
Nej, lad være.
Hvorfor ikke?
Mor har allerede skrev en seddel.
Så er der jo ingen problem.
Af vejen!
Av!
Jeg har heller ikke gymnastik. Ligesom dig.
Heldige dem.
Jeg ville ønske jeg også kunne spille.
Har du...
...din periode?
Ja.
Det har jeg ikke. Jeg er forkølet.
Jeg ved det. Du er syg.
Bare syg. Det er alt.
En periode er ikke en sygdom.
Jeg kunne godt spille...
Jeg har bare min periode!
Rør ikke ved den, rør ikke ved den!
Det var tæt på. Jeg fik det næsten...
Herovre, herover!
"Fik en periode"!
Sikke en dum ting at sige.
Det er ikke noget at grine af!
Taeko?
Det er periode parret!
Nej vi er ikke!
Dumme drenge.
Du tager det så roligt.
Mor siger, at det er ikke noget at skamme sig over.
Det er det vel ikke, men...
Om man kan lide det eller ej, en larve må først...
leve som en puppe, før den bliver en sommerfugl.
Måske husker jeg den tid,
fordi jeg igen gennemgår et puppe stade.
Noget ændrede sig helt bestemt, da jeg begyndte at arbejde.
I alvor og i leg var vi piger livligere og mere energisk end drengene
Det var som om vi endelig havde fundet vores vinger.
Men når jeg ser tilbage nu,...
...flagrede vi bare meningsløst med dem.
Måske 5. klasse-mig bare fulgte blindt med...
...med en besked til mig.
...om at genoverveje mit liv.
Nå, men jeg besluttede mig til at sove resten af vejen.
Av!
Undskyld mig, er Tokyo toget kørt?
Var det dit tog?
Nej.
Taeko Okajima, ikke?
Ja, det er rigtigt...
Gudskelov.
Bilen er denne vej.
Undskyld,, men hvem er du?
Kan du ikke huske mig?
Selvfølgelig kan du ikke det.
Jeg er Toshio. Din grandfætter.
Åh, nå sådan...
Hvad er det, der er så sjovt?
Ingenting. Undskyld.
Jeg troede, du prøvede at stjæle min taske.
Det var dog forfærdeligt. Spurgte jeg ikke om dit navn?
Ja du gjorde. Jeg tænkte bare... undskyld...
Undskyld mig.
Det gør ikke noget.
Hvor er Kazuo?
Han spurgte mig i aftes om jeg ville hente dig.
Det har regnet?
Ja, men det klare op nu.
Jeg skulle have taget min fars bil
men jeg kan bedre lide min egen.
Det er lidt trangt.
Må jeg lade den være tændt?
Ja da.
Det er usædvanligt musik.
Det er en ungarsk gruppe.
Ungarsk?
Ved du en masse om dem?
En smule. Det er bonde musik.
Jeg kan lide det, fordi jeg er en landmand.
Sejt.
Virkelig?
Kan du husk sidste års fest på gården?
En flok fyre dukkede op, ikke?
Måske kan du ikke huske det.
De kom for at tjekke pigen fra Tokyo ud.
Jeg var en af dem.
Se dig for, klovn!
Jeg høre du skal plukke saflor. Farver du tøj?
Nej, jeg er bare nysgerrig.
Saflors er lidt usædvanligt. Nå, måske ikke for dig.
Det er kendt som en berømt lokalt produkt, men...
...men næsten ingen dyrker det.
- Var det ikke stort i gamle dage? - For de handlende, sikker.
De blev rige, men for landmændene, var det bare en afgrøde.
Kender du digtet: Med tiden hvis hud vil det pryde, denne blodrød blomst.
Den berømte Bashos digt? Jeg læste det før jeg kom.
Nej virkelig?
Jeg læste det først i aftes.
Jeg læste også, at blomsten-plukkerne
ikke havde råd til at bruge den rouge de lavede.
Er det her I havde grillfest?
Der bliver også en i år.
Gør markedsreformerne det svært for landbrugt?
Absolut.
Som tingene går, kollapse japanske landbrug måske helt,...
...en skønne dag.
Men på den anden side,...
...alt hvad det er værd at kæmper for er hårdt arbejde.
Er det ikke det samme inde i byen?
Jo.
Men ikke så mange lever for deres arbejde.
Hvad med dig?
Mig?
Jeg lever ikke for mit job men jeg hader det heller ikke.
Jeg er landmand fireogtyve timer i døgnet.
Det er fascinerende at have med levende ting at gøre.
Har I husdyr?
Ikke det. Vi har nogle dyr,...
...men jeg taler om ris, æbler, kirsebær. De er alle levende ting.
Hvis vi passer godt på dem,...
...føler jeg at de vil gøre deres bedste for os.
Hør som jeg prædiker.
Nej slet ikke. Jeg forstår hvad du mener.
For at sige sandheden, plejede jeg at arbejde på et kontor.
Jeg er kun lige begyndt som landmand.
Er det rigtigt?
Det er derfor, jeg er så begejstret. Det er meget vigtigt.
Jeg holdt op med arbejde og sluttede mig til min vens økologisk gård.
Folk sagde jeg var skør, men jeg fortryder det ikke.
Økologisk gård?
"Dyrket uden kunstige kemikalier overhovedet. "
Bare blod, sved og tårer!
Vi bruger kun naturlige ting, ingen pesticider eller sådan noget.
Jeg har set mærkaterne: "Ingen kemikalier brugt"
Men det er ikke kun det.
Vi bringer plantens livskraft frem.
Det er sejt... ligesom at give naturen en hånd.
Det lyder let, men det er sgu hårdt arbejde.
Jeg fik besked på, at køre dig direkte ud til markerne.
Ja, jeg begynder med det samme.
Du vil ikke hvile dig først?
Plukke man ikke blomsterne tidligt mens tornene stadig er bløde?
Det er rigtigt, men...
Jeg forsøger at blive et A-menneske.
Det var derfor jeg tog nattoget.
Du er vel nok ivrig.
Der er det!
God morgen alle!
Det er dejligt at have dig tilbage Taeko.
Tak fordi at I ville have mig.
Bedstemor, du ser ud til at have det godt.
Velkommen tilbage kære.
Er du ikke træt?
Nej slet ikke.
Vi redte din seng bare i tilfælde.
Det er okay. Se, jeg er udhvilet og klar til at tage fat!
Og også iført arbejdes bukser!
Jeg har kun dem med.
De unge her går ikke med dem mere.
Du ligner den ægte vare Taeko.
Det er rigtigt.
Taeko!
Lad være!
Og sådan begyndte min anden smagsprøve på land livet.
Hvordan kunne denne gule blomst frembringe en så strålende rød?
De fortalte mig en trist fortælling fra gamle dage.
Pigerne havde ikke handsker på,...
...og deres bare hænder blev stukket af tornene.
Det var deres blod, som gjorde farven så rød.
jeg kunne forestille mig den vrede...
...de må have følt mod de smarte pige i byen.
Til at lave en håndfuld rouge gik der næsten 500 pund kronblade.
Rougen var i bogstavelig forstand sin egen vægt værd i guld.
Kronbladene blev vasket, stampet, derefter udsat for luften og solen.
Som kronbladene oxiderede, blev de gradvist røde.
Efter et par dage mere,...
...hvor de gærede, blev de knaldrøde og klæbrige.
Stødt, presset i kugler og soltørret, blev de til sidst...
...den grundlæggende ingrediens i rougen.
Væsken fra presningen gik heller ikke til spilde
Det røde pigment i det gullige bryg...
...blev anvendt til farvning af stof.
Lad os farve vores tøj.
Saflor gøre dit bedste.
Munter mig op med din smukke farve.
For de landsby piger, uden chance for make-up eller kimonoer,...
...bragte saflor farven kulør ind i deres kedelig liv.
Det gule pigment opløstes i vand og gjorde tøjet lyserødt.
Så pæn!
Maskiner har nu fjernet en del af arbejdet,...
...men kronbladene skal stadig plukkes hver dag.
Rouge kagerne mugner hurtig, og blomsterne vente ikke på nogen.
Næppe er man færdig med at plukke, før de blomstrer igen.
Når det regner fortsætter arbejdet til den lyse morgen.
Hver dag fløj af sted,...
...dejlig træt, tænkte jeg på de gamle blomster-plukkere.
Hvis jeg kunne have arbejdet her som barn,...
...ville mine skole stile have været virkelig interessant.
Mor, jeg har brug for 5.000 yen.
5,000 yen? Det kan du ikke få.
Du sagde, du ville give mig et par kondisko.
Koster de så meget?
Vrøvl.
Det er Pumas.
- Pumas? - Det er et mærke.
Jeg er ikke sikker. Der må være nogen der er billigere.
Hvad med dem, du har nu?
Ingen går med dem mere.
Alle får Pumas.
Hvem er alle?
Kako, Megu, Yachan, Nonchan.
Det er kun fire.
Alle går med dem!
Nej! Du laver aldrig dine huslige pligter.
Bad du om en kjole til din Barbie dukke igen?
Har du ikke love kun at spørge til Jul og din fødselsdag?
Du forkæler hende altid.
Er det rigtigt, Taeko?
Pludselig, var den ti-årige mig tilbage.
Men...
Yaeko fik en kimono og hun var ikke engang til eksamen.
Det var for te-ceremonien.
Du beder altid om en masser små ting,...
...vi får en eller to store ting.
Ikke også?
Jep.
Stop det der.
Du er altid så kræsne.
Far elsker løg, ikke?
Den kimono vil jo blive din til sidst.
Jeg arver altid tøj.
- Nogle mennesker får ikke alt. - Præcis.
Så giv mig emalje tasken.
Har du ikke give den til hende endnu?
Du er for gammel til den. Giv den til hende.
Jeg vil ikke have den.
Behold den dumme taske.
Så vil jeg ikke give dig den.
Jeg købe ikke en ny til dig.
Godt!
Godt. Jeg kan faktisk godt lide den.
Jeg hader den.
Klar til middag. Tag det væk.
Se bare, hvad der skal smides væk.
Sikke et spild.
Smide det ikke ud mor!
Det er din skyld.
Spis selv op næste gang.
I tre er så egoistiske.
Far, køb mig en emalje taske.
Yaeko vil ikke give mig sin.
Du sagde, at du ikke ville have den.
Ja, men...
Du sagde det, stå ved det.
Skynd dig og gør dig klar.
Jeg tager de her på!
Hvorfor skal Yaeko med?
Du sagde det kun var os tre.
Fordi jeg er færdig med mit hjemmearbejde. Er det et problem?
Det er kinesisk mad. Jo flere, jo bedre.
Bedstemor kommer ikke.
Hun spiser ikke mad med olie i.
Hvis du ikke vil med, så bliv hjemme.
Vi tager af sted nu Taeko.
Kom så dit dovendyr
Jeg har ikke en taske
Lån hende den emaljerede.
Her.
Av.
Lad os gå.
Jeg går ikke med.
Okay. Lad os gå mor.
Så bliv hjemme ved Bedstemor.
Kommer du ikke Taeko?
Nej.
Så går vi.
Jeg kommer også!
Ingen sko!
Hold op far.
En knap faldt af.
Vi gik selvfølgelig ikke ud,.
Mit ansigt var opsvulmet og et kold håndklæde...
...stoppe ikke den stikkende fornemmelse.
Den aften kunne jeg ikke falde i søvn...
...og tænkte, hvorfor det altid var mig.
Jeg regne med jeg var adopteret...
...og græd mig selv i søvn.
Var det første gang, han slog dig?
Ja, den første og eneste gang.
Far slår mig tit... nå, en gang imellem.
Måske er det nemmere.
Når det kun er én gang, kan man ikke lade være med at tænke hvorfor.
Det er svært at forestille sig dig som en egoistisk møgunge.
En forkælet møgunge.
Jeg var ikke bare kræsen hvad løg angår.
Nu føler jeg mig ikke så slemt.
Vent lidt!
Tænk på din stakkels mor. Jeg burde ikke opmuntre dig.
Jeg har opgivet de Pumas.
God pige.
Måske giver jeg dig lidt lommepenge.
Hurra!
Hej!
100 yen hver.
Taeko...
I morgen...
Lad os tage en tur til Zao.
- Zao? - Ja.
Du tog til Yamadera sidste år, ikke?
Familien sagde, at det var okay.
Udsigten i Zao var smukt.
Men Zao var blevet berømt og fuld af turister.
Hvordan kan det være, at du ikke er gift?
Synes du, det er mærkeligt?
Nå, nej, ikke rigtig.
Masser af kvinder arbejder nu.
De fleste af mine venner er single.
Åh, er det rigtigt?
Det er rigtigt.
Ja så.
Det er sandt.
Virkelig.
Ja. Det er meget almindeligt.
Toshio?
I skolen, kunne du da dividerer brøker?
Da de sagde vend tæller og nævner, kunne du så gøre det?
Det kan jeg ikke huske.
Jeg var ikke dårligt til matematik.
Ja så.
Heldige dig.
Jeg vil vædde på, du ikke kan huske det fordi det var let.
Måske. Hvorfor spørger du?
Det lader til, at dem, der kunne gøre det...
...fik et let liv.
En pige, helt gennemsnitlige ...ikke engang god til matematik,...
...kunne altid gøre det perfekt med det samme.
Hun voksede op virkelig normal...
...og er nu gift og har to børn.
Jeg var ikke god til det.
Ikke smart nok til at vide, hvornår jeg skulle holde op.
Værelse 5, Taeko Okajima, 25 point
Før prøven...
...havde vi kunst klasse.
Og... øh... vi lavede blæse billeder.
Blæse billeder?
Ja. Vi drypper farve på papiret...
...og blæse mønstre i det.
Og?
Man blæse sådan her, rigtig hårdt, ikke?
Ja?
Så, Jeg fik hovedpine. af at blæser så hårdt.
Det er altså derfor, du klarede dig så dårligt?
Ja.
Ja så.
Kender du så svarene nu?
De rigtige svar?
Godt...
Få Yaeko til at hjælpe dig med dem.
Yaeko?!
Ja.
Eller også Nanako.
Jeg spørger Nanako.
Nanako er ikke hjemme endnu. Kan jeg vente til efter middag?
Jeg spørge Yaeko...
Mor!
Mor! Mor!
Hvad er det her?!
Hvordan i alverden...?
Lær hende det. Hun har ikke rigtig forstå det.
Men det er ikke til at tro!
Det er derfor, jeg beder dig om det.
Er hun helt rigtig i hovedet?
Bare hjælp hende.
Normalt er dette nemt.
Men barnet er ikke normalt!
Taeko, din søsters vil hjælpe dig.
Du havde hovedpine af at blæse, havde du ikke?
Sit.
Sig gange tabellen fra oven.
Jeg kender den. Jeg går allerede i femte klasse!
Hvorfor så mange fejl?!
Det er det der med at dividere med brøker..
Bare vend toppen og bunden om.
Det har de da lært dig, ikke?
Hvorfor får du det så forkert?
Yaeko, et skridt ad gangen.
Hvad er division af en brøk med en brøk i det hele taget?
To tredjedele af et æble divideret med en fjerdedel betyder..
...hvor stort et stykke...
...fire personer hver vil få, ikke?
Så, det er en, to, tre, fire, fem, seks...
...altså en sjettedel hver, ikke?
Nej, nej, nej, nej. Det er multiplikation.
Hvordan kan det blive mindre, når du ganger?
To tredjedele af et æble divideret med en fjerdedel...
Nå, men...
glem alt om æbler...
...bare huske at du skal gange med den omvendte.
Er mine søstere til Takarazuka revyen?
Nej, Shochiku Kageki Dan revyen
- Hun fik "D" i matematik. - "D"?
Ja, og kun lige.
Hvis hun fik halvdelen rigtig, kunne man skælde hende ud.
Nemlig.
Skulle du ikke få hende IQ testet?
De sagde den var fint da hun begyndte.
Måske en hun blevet dum?
Husk hun faldt ned af trappen som lille?
Ja, i sin gåstol!
Jeg troede, hun var død.
Det var bare et bump.
Det påvirker hende nu.
Det er det!
Sludder. Hun er bare ikke god til matematik.
Hun snakker for meget i klassen.
Hvis hun bare ville høre efter; selv en idiot kan gøre det.
Der er kun to år mere indtil Junior High.
To tredjedele af dette æble,...
...delt med en fjerdedel... Jeg kan ikke engang forestille mig det.
To tredjedele af dette,...
...i en fjerdedel.
Selv nu, er division med brøker svært.
Vi landmænd giver alt for let op.
Vi giver bare efter for strømmen og gør som dem i byerne.
Lad os gentænke hvad der virkelige betyder noget.
Tilbage til den gamle måder at drive landbrug på.
Wow...
Så det forklarer det økologiske landbrug?
Jeg citere bare min ven.
Men jeg er enig i det.
Det er fint den måde, du husker din matematik klasse på.
Det var ikke for at imponere dig.
Folk siger du arbejde et fantastisk sted
men jeg kunne aldrig give mig selv fuldstændigt hen til det.
Jeg beundrer virkelig din entusiasme for landbrug.
Nu er du sarkastisk?
Selvfølgelig ikke!
Der er ikke mange mennesker som dig.
Landbruget er jo i tilbagegang, ikke?
Så vi kan ikke bare fortsætte som sædvanlig.
Vi må tænke på fremtiden.
Vi hjælper hinanden, opmuntrer hinanden,
ellers kan vi ikke holde det gående.
Kan du stå på ski Taeko?
Jeg har prøvet med nogle venner et par gange.
Kom næste vinter. Så skal jeg lære dig det.
Er du god?
Nej, men jeg er instruktør her.
Instruktør? Du må være alle tiders.
Alle mine venner er det også.
Nu er vi endelig i vildmarken.
"Vildmarken" hvordan?
Undskyld. Jeg mente det ikke sådan.
Interessant synspunkt.
By folk se træer og floder...
...og er glade for "naturen".
Men hvad du ser her er alt sammen lavet af mennesker.
Af mennesker?
Landmænd.
- Den skov? - Ja.
- De træer? - Ja.
- Det bæk? - Ja.
Hver del har sin historie, ikke kun enge og rismarker,...
...nogens tip-tip oldefar plantede det, eller fældede det,...
...samlede brænde eller plukkede svampe der.
Ja så.
Menneskene kæmpede mod naturen og modtager fra den.
De udvikler sig sammen, og skabe dette sceneri.
Så uden mennesket, ville dette ikke eksistere?
Landmænd kan ikke eksistere uden naturen.
Så de har altid taget varer på den,
og givet en hjælpende hånd til gengæld.
Et samarbejde mellem menneske og natur.
Det er hjertet i livet på landet.
Det er derfor jeg føler mig så hjemme.
Jeg er ikke vokset op her, men har på en måde altid følt...
...min sjæl var hjemme her.
Så det er det.
Min ryg er øm.
Er det ikke det fantastisk ved økologisk landbrug?
Kun i teorien. Som jeg sagde...
...at give naturen en hånd er hårdt arbejde.
Tingene har ikke ændret sig i hundrede år.
Nej, selv "økologisk" ris har brug for sprøjtning.
Der er ikke nok arbejdskraft til at luge i hånden.
Du arbejder virkelig hårdt.
Hvad med noget te?
Fantastisk.
Jeg trængte til en pause.
Toshio lod mig prøve en række ting...
...indtil jeg følte, jeg vidste alt om livet på landet.
Hvor vidunderligt.
"Se, kragerne flyve hjem. Den første..."
Endelig kan jeg sige det i de rigtige omgivelser.
Det var min replik i en skole komedie.
Jeg var "Landsby barn A".
Åh, nå sådan
Jeg havde kun små roller.
Og du Naoko?
Kun hovedroller, vi er jo ikke ret mange.
Nu om dage tager folk til byerne.
Og nu er der færre børn.
Ja så. Men at få en stor roller må være sjovt.
Ikke rigtig. Jeg foretrækker sport. Jeg er en temmelig hurtig løber.
Godt for dig. Jeg var altid middelmådig.
Sportens udgave af "Landsby pige A"
Men jeg vil aldrig glemme den replik så længe jeg lever.
Den skulle gøre mig til en stjerne.
En stjerne?
Ja.
Hvilken slags stjerne?
Det lille rolle?
Ja.
Selvom du ikke havde hovedrollen?
Ja.
Fordi jeg var den mest entusiastiske.
Fordi du var den sødeste?
Nej, ikke det!
Jeg øvede mig i det uendeligt foran spejlet
Selv for "Landsby pige A"...
Replikken var så kort, at jeg følte noget manglede.
"Se, kragerne flyve hjem. Den første..."
Jeg ved det. Du fandt på mere!
Nemlig.
Se deroppe, kragerne flyve hjem.
- Først en... - Så to...
- Så tre... - Så fire...
Farvel kære krager. Pas nu på.
Og din lærer elskede det.
Lige det modsatte.
Meget godt alle sammen.
Men lad os holde os til teksten.
Trods alt
var det ikke en god replik, så det gjorde ikke noget.
Det tog ikke modet fra mig...
Jeg indså, at jeg kunne spille selv når der ingen replikker var.
Se, kragerne flyve hjem.
- Først en - Så to.
- Så tre. - Så fire.
Det var det hele.
Det var umagen værd. "Landsby barn A" var et hit.
Tro det eller ej.
Folk spurgte, om jeg havde haft lektioner. Lærerne roste mig.
Så skete der noget fantastisk.
Er der nogen hjemme?
Og nu kommer.
...og så sprang det hele i luften,
...lige i ansigt på mig!
Hvad? Vores Taeko?
Vi har brug for en pige til hoved rollen i vores college skuespil.
Som en tjeneste over for samfundet,...
...så lad din datter optræde.
En stjerne!
Vi øver lørdag eftermiddag.
Det tage ikke for lang tid.
Nå, men...
Selvfølgelig bringe vi hende lige hjem.
Jeg skal være med i et rigtig skuespil.
Ikke med en flok børn men med ægte voksne!
Jeg bliver en stjerne!
Åh, åh, åh, Sikken en vidunderlig dag.
Kykli-kykli-ky!
Mor!
Nå? Nå?
En sød dreng fra universitetet vil have dig med i deres stykke.
Du var så god i skolens teaterstykke.
Og? Og?
Han tiggede mig næsten!
Wow, det er fantastisk!
I det mindste er du da god til noget.
Hun skriver også gode stile.
Hun er helt sikkert bedre til det, end hun er til matematik.
Det var godt. Det var godt.
Jeg havde hovedrollen i "Den fattige spurv" men der kom ingen efter mig.
Der ser du!
Vil du gøre det?
Dette kunne føre til en karriere.
Du kunne slutte dig til Takarazuka Teatret.
Begynd at øve dig nu, det er det perfekte tidspunkt.
Skuespil kommer ikke på tale.
Skuespillere er ikke noget værd.
"Skuespiller"... overdrive nu ikke...
Det er rigtigt. Det er...
Jeg sagde nej.
Middag.
Far er så stædig.
Hvorfor skulle du også nævne en karriere?
- Kan jeg tage et bad først? - Ja da.
Eller Takarazuka...?
Eller skuespillere? Du kender Far...
Hvorfor sagde du det Nanako?
Så er det nok.
Stakkels dreng, stakkels dreng, Har du ikke ondt af mig?
Vi vil ikke tage meget af hendes tid.
Jeg ved det, men...
Jeg beder dig.
Hun er temmelig genert...
...den frygtsomme type...
Beklager du kom så langt for ingenting.
Stakkels dreng, stakkels dreng...
...så langt hjemmefra...
Stakkels dreng
Aoki kommer til at spille rollen i stedet.
Ja så.
Hun praler til alle.
Ja så.
I dag kom hendes mor hen i skolen...
...med en fin kjole til hende.
Med frynser, helt her ud til.
Fortælle ikke nogen, at du fik tilbuddet først.
Fordi det ville såre Aoki meget.
Forstår du det?
Bryde gennem bølgerne
Fare gennem skyerne
Hvor er den på vej hen, græskar øen Hyokkori? Hvor vil den tage os?
Noget særlige venter os,
lige bag horisonten
Der vil være hårde tider, der vil være triste tider,
men vi vil aldrig miste modet.
Vi hader at græde, så lad os grine i stedet.
Lad os tage af sted!
Til græskar øen Hyokkori!
Stakkels lille Taeko.
Jeg var med i drama gruppen i high school.
Jeg kunne ikke glemme, hvad der var sket.
Og så?
Det var vældig sjovt, at spille komedie og sådan...
...Men det var ikke noget for mig. Og det med at blive en stjerne...
...det var en joke.
Men...
Fædre er vist de samme overalt.
Da jeg gik i high school, ønskede jeg, at jeg boede i Tokyo.
Jeg skrev endda til min fætter om universiteterne der.
Gjorde du virkelig?
Jeg opgav det. Men det irriterede mig
at høre andre fyre prale om livet i Tokyo.
Men ikke længere. Jeg respekterer min far...
Han er ekspert i landbrug.
Men jeg ved, hvordan du må have følt.
Min er bare en sjov historie.
Nej det er det samme, jeg forstår.
Men vi vil aldrig miste modet, vi hader at græde, så lad os grine i stedet.
Jeg så også "Græskar øen Hyokkori"
Virkelig?
Machine Gun Dandy var så cool.
Han var min helt!
Selvfølgelig.
De sange var så fulde af optimisme.
Hvad var den anden...?
"Hvis dagen i dag ikke er god, så er der altid i morgen "
"Hvis i morgen ikke er god, har du altid dagen efter "
"Hvis den er ikke god, vil der komme en anden."
"Der er altid en i morgen"
Sikke en underlig sang!
I sangen om at udsætte tingene,...
...antog Toshio en positiv, bekræftende måde.
at betragte livet på, som jeg godt kunne lide.
- Du tager af sted i morgen? - Ja.
Tak fordi I ville have mig så længe.
Selv tak, min kære.
Kan du lide det her?
Rigtig meget. Jeg føler mig virkelig hjemme her.
Det er jeg glad for at høre.
Jeg har boet her hele mit liv.
Jeg har kun været i Tokyo én gang. det var til din søsters bryllup.
Synes du her er bedre end i Tokyo?
Ja bestemt.
Tokyo er fyldt med biler, bygninger... Folk burde ikke leve sådan.
Det her er en anden verden.
Du kan altså virkelig godt lide det her?
Ja. De rare omgivelser, de venlige mennesker...
Taeko.
Hvorfor bliver du ikke boende her? Med Toshio?
Siden hans bror nu er flyttet til Tokyo,
hvorfor bliver du så ikke her og gifte dig med Toshio?
Bedstemor!
Mor... du går for vidt!
Taeko er chokeret.
Tænk over det.
Tag dig ikke af hende. Hun laver sjov.
Du laver sjov, ikke bedstemor?
Nej, jeg er alvorlig.
Benægt ikke, at det ville passe dig godt.
Det er ikke et spørgsmål om, hvad der passer os.
Selvfølgelig ville vi elsker det.
Men Taeko er et bymenneske.
Selvfølgelig.
Men hun elsker det her,
hun arbejder så hårdt på jorden, at det er en glæde at se på.
Der ville ikke være noget bedre end hvis hun giftede sig med Toshio.
Du er uhøflige. Du gør hende pinligt berørt.
Hun har et godt arbejde i Tokyo. Og så er hun er ældre end ham.
Der er også arbejde i Yamagata.
Vær nu ikke vred.
De fleste unge koner arbejde nu til dags, så...
Hvad taler du om?
Hun har kun været her to gange på ferie.
Pludselig bringe du det her op... du chokerer hende jo.
Så du er imod det?
Det sagde jeg ikke. Jeg sagde lad os være realistiske.
Vi ved ikke engang, hvordan Toshio føler.
Et blik på ham, og det er indlysende.
Afvis det ikke før vi har spurgt hende.
Taeko!
Lad hende være.
Se nu hvad du har gjort. Man kan ikke presse på med sådan noget.
Jeg tror ikke, at jeg tog fejl.
Jeg havde aldrig tænkt på at blive bondekone.
jeg var mærkeligt bevæget,...
...og forestillede mig endda, at det var muligt.
Hvis bare jeg kunne have svaret:
"Jeg ville elske det...” ligesom i en film.
Men det kunne jeg ikke.
Pludselig begyndte min kærlighed til landet, og min legen landmand,...
...at virkede så falsk.
Min kærlighed til livet på landet...
...baseret på en ti-dages ferie, føltes nu så pinligt.
Så uden varsel...
...så alle lige igennem mig.
Det var uudholdeligt.
Jeg giver dig ikke hånd.
Det skjorte han havde på i dag...
Hvad med den?
Tanakas gamle skjorte.
Sig det ikke til nogen.
Når det er hans tur til at fodre ænder, tager han brødet med hjem.
Har du set hans hænder?
Jeg er glad for, at han ikke sidder ved siden af mig.
Stakkels Taeko.
Få ham til at skifte plads.
Han skulle sidde ved drengene.
Ikke også Taeko?
Jeg har ikke noget imod det.
Du skulle ikke sige sådan noget.
Har du ikke noget imod det?
Vær ikke sådan et dydsmønster.
Du vover lige at fortælle nogen hvad vi sagde.
Jeg tæsker jer!
Gå ikke!
Hvad laver du herude?
Ingenting. Går bare en tur.
Du bliver jo våd. Hurtige, hop ind.
En lille souvenir.
Noget af mors pickles.
Kør ikke tilbage endnu.
Hvorfor ikke?
Bare kør... hvor som helst.
Er der noget galt?
Jeg kendte en dreng, der hed Abe.
Han kom fra en anden skole. Han sad ved siden af mig.
Han sagde engang,
"Jeg giver dig ikke hånd."
Hans familie var fattige. Han havde aldrig sportstøj.
Han pillede altid næse eller tørre den på ærmet.
Og hvis jeg sagde noget eller bare rynken panden,...
...truede han med at slå mig.
Jeg hadede det. Jeg længtes efter skoleafslutningen,...
...så vi kunne skifte plads.
Jeg hadede at holde ham i hånden i danse timen,...
...hadede at skulle låne ham mine lektier.
Pigerne sladrede om ham og kaldte ham navne.
Men jeg ville ikke være med.
Jeg syntes, det var grimt at tale om ham bag hans ryg.
Men en dag...
midt i skoleåret, blev han flyttet.
Læreren fik os alle til at give ham hånd og sige farvel.
En følelse af afsky gik gennem klasseværelset.
Hans hænder var beskidte.
Da han gik rundt og gav hånd til os,...
...så han så nervøs ud.
Tilbage ved hans eget bor var der kun mig.
Da jeg rakte min hånd frem sagde han,
"Jeg giver dig ikke hånd."
Jeg hadede ham.
Han vidste det.
Det var derfor, han ikke ville give min hånd.
Hvad skete der på gården?
Lige siden jeg var lille...
har jeg kun ladet som om jeg var sød.
Intet har ændret sig.
Du er underlig i dag. Ikke dit sædvanlige jeg.
Jeg ved ikke, hvad der skete, men...
Det har ikke noget at gøre med det.
Undskyld.
Jeg er bare ked af hvad der skete.
Jeg synes drengen var dum.
Måske gav han dig ikke hånd fordi han kunne lide dig.
Nej, han kunne lide klasses duks.
Han var altid hård mod mig.
Hænderne i lommerne, spyttede, bandede, brovtende af sted,
...for at vise sig.
Netop.
Jeg ved, hvordan han følte. Da jeg var lille,...
...plejede jeg at mobbe pigen jeg kunne lide.
Det var ikke det.
Han gav hånd til alle, undtagen mig.
Der er problemet.
Piger forstå ikke, hvordan drenge føler.
Som om du skulle vide det...
Lad mig så gætte,...
Han var ikke så hård.
Han kunne ikke mobbe de andre drenge. Han havde ingen venner.
Du sad ved siden af ham, og var et let offer.
Han havde brug for dig til at være hård overfor.
Han ønskede ikke at give hånd til nogen.
Han kunne kun vise, hvor hårde han var med dig.
Opfør dig ordentlig!
Jeg følte mig så skyldig og havde så ondt af ham...
...at jeg begyndte at kopiere ham.
Det var vel også for sent, eller hvad?
Jeg kunne ikke tage den...
...smerte jeg forvoldte ham, tilbage,
Det er holdt op med at regne.
Åh ja.
Månen er oppe.
Nogle gange om natten kan man ser mårhunde her.
Skal vi tage tilbage?
De må være bekymret for mig.
Det her bliver byens samtaleemne.
Undskyld. Du har været så sød.
Jeg undrer mig over, hvad der skete på gården?
Undskyld, men for min skyld, så spørg ikke mere.
Skal jeg spille noget musik?
Jeg begyndte at tænke på mine følelser for ham,...
...og hans følelser for mig, for første gang.
Hvordan kunne han hitte ud af mine blandede følelser?
Hvordan lod jeg ham komme så tæt på mig?
På en eller anden måde føltes han ældre end mig.
Det var ham jeg ønskede at give hånd.
Bare give hånd?
Hvad var denne følelse?
Mine tanker kørte rundt som jeg sad der ved siden af ham.
Har du det hele?
Ja, det er i orden.
Vi ses til vinter.
Jeg skal nok lave mit landbrugs hjemmearbejde.
Hvad med skiløb?
Det kræver bare øvelse.
Tænk over hvad jeg sagde, Taeko.
Hvad var det?
Hvad?
Det er vores hemmelighed.
Noget var underligt i går.
Undskyld. Næste gang er jeg okay,
Jeg lader den ti-årige mig blive hjemme.
Vent på mig!
Pas på dig selv, Naoko.
Farvel.
Nogle siger kærlighed, er en flod
der drukner det spinkle siv.
Nogle siger kærlighed, det er et knivsblad
der efterlader din sjæl blødende.
Nogle siger kærlighed, er en sult,
et endeløst pinende behov.
Jeg siger kærlighed, er en blomst,
og du dens eneste frø.
Det er hjertet, bange for at briste,
der aldrig lærer at danse.
Det er drømmen, der er bange for at vågne,
der aldrig tager en chance.
Det er den, der ikke vil blive fanget,
der synes ikke at kunne give.
Og sjælen, der er bange for at dø,
der aldrig lærer at leve.
Når natten har været så ensom
og vejen har været alt for lang,
Og du tror, at kærlighed kun er
for den heldige og den stærke,
Bare husk om vinteren
langt under den bitre sne,
Ligger det frø, der med solens kærlighed,
til foråret bliver rosen.